Поняття громадського контролю при формуванні суддівського корпусу в Україні - Панфілова, Д. О. (Вісник Пенітенціарної асоціації України, 2025)
Узагальнено, що контроль – це процес який виникає при особливому різновиді відносин між двома сторонами в яких одна наділяється правом перевіряти іншу на предмет відповідності певним правилам, стандартам або вимогам. Запропоновано у вузькому значенні контроль розкривати, як перевірку якихось характеристик, стану діяльності, правильності конкретних дій і таке інше. Аргументовано, що громадський контроль характеризується наступними загальними ознаками: 1) це специфічний різновид контролю, який здійснюється виключно інститутами громадянського суспільства; 2) спрямований, у першу чергу, на перевірку законності та правомірності роботи органів державної влади, а також суворого дотримання ними прав та свобод людини і громадянина; 3) обмежений законодавством України, яким встановлюються форми та методи його здійснення; 4) його результат далеко не завжди має чіткий, формалізований характер та виражається у здійсненні окремих дій, впливі на роботу суб’єктів владних повноважень, сприянні прийняття ними якихось необхідних рішень і таке інше. Громадський контроль при формуванні суддівського корпусу в Україні визначено, як це сукупність передбачених законодавством форм та методів впливу інститутів громадянського суспільства на процеси пов’язані із відібранням, підготовкою та призначенням на посаду судді осіб, які згідно до законодавства України мають право на її зайняття, а також перевірку і забезпечення законності та правомірності таких процесів.