Загальна мета, функції та методи механізму правового регулювання реалізації соціальної функції держави - Яворська, Н. О. (Вісник Пенітенціарної асоціації України, 2025)
Стаття присвячена з’ясуванню актуального змісту загальної мети, функцій та методів механізму правового регулювання реалізації соціальної функції сучасної держави. Встановлюється, що загальною метою такого механізму правового регулювання є упорядковуючий (унормовуючий) правовий вплив на суспільні відносини в соціальній сфері, яким формується нормативна основа для задоволення потреб людини в її соціальній безпеці, шляхом забезпечення, охорони й захисту соціальних прав людини. Виходячи з цього автор доходе висновку, що функціями механізму правового регулювання реалізації соціальної функції держави наразі постають основні напрямки та ролі правового впливу на соціально значущі відносини, спрямовані на втілення соціальної держави. Зауважується, що ці функції поділяються на три групи: загальносоціальні, спеціальні та особливі. Групу загальносоціальних функцій складають економічна, політична, комунікативна, культурно-ідеологічна та екологічна функції. До групи спеціальних функцій віднесено регулятивну, охоронну, захисну, оціночну та виховну функції. Групою особливих функцій охоплено розподільну, забезпечувальну, виробничу, реабілітаційну та компенсаційну функції. Зауважується, що методами механізму правового регулювання реалізації соціальної функції держави є сукупність систематизованих підходів і прийомів, спрямованих на забезпечення реалізації соціальної функції держави за допомогою нормативно-правового впливу на поведінку суб’єктів правовідносин в результаті законодавчо регламентованої правотворчої діяльності відповідних суб’єктів правотворчості. У цьому контексті методи механізму правового регулювання постають в якості інструментарію, який включає як імперативні (обов’язкові) приписи, так і диспозитивні (договірні) й стимулюючі заходи, що об’єктивуються на макро-, мезо- та мікрорівні й дозволяють пристосувати правовий вплив держави (органу місцевого самоврядування, роботодавця, інших суб’єктів) в залежності від конкретних соціально-правових умов буття. На цій підставі виокремлюються основні типи цих методів (імперативний, диспозитивний, стимулюючий та рекомендаційний), а також їх види (централізованого, локального та договірного регулювання). У висновках до статті в узагальненому вигляді окреслюється позиція стосовно тлумачення змісту загальної мети, функцій та методів механізму правового регулювання реалізації соціальної функції сучасної держави.